Rodí se další dobrá metroidvania.
Před koncem Steam Next Festu se mi podařilo vyzkoušet ještě jednu demo verzi, tentokrát hry Tales of Kenzera: Zau, kterou si vybraly Electronic Arts pro vydání v rámci svého labelu EA Originals. První kroky v nové metroidvanii mě dost potěšily.
Zápletka je poměrně jednoduchá, ujímáme se Zaua, syna afrického šamana. Právě otce se pokusíme vyrvat ze spárů smrti. Vyprávění ovšem dělá zápletce dobrou službu, už od začátku mají slova hrdiny i jeho průvodce váhu, přitom nechybí sympatický humor, který funguje i díky dobrým hereckým výkonům. Hlas propůjčil hlavnímu hrdinovi Abubakar Salim, kterého můžete znát jako Bayeka z Assassin’s Creed, boha Erose z loňských Stray Gods nebo Otce ze seriálu Vychováni vlky. V tomhle případě je ovšem také kreativním šéfem vývoje a zakladatelem studia Surgent, které bude s Tales of Kenzera: Zau debutovat.
Afrika a africká mytologie přináší čerstvé prostředí i motivy.
Výbornému prvnímu dojmu napomáhá i hezká stylizace a unikátní atmosféra. Pohybujeme se ve dvou rovinách, ovšem v trojrozměrném světě plném barev. Nejde sice o nějaký nevídaný vizuál, ale na vyšší úroveň povznáší titul originální zasazení. Afrika a africká mytologie je dosud poměrně neprozkoumaná, a přináší čerstvé prostředí i motivy.
U metroidvanie vás ale asi přece jen nejvíc zajímá, jak se hraje, jaké přináší možnosti, co akce, pohyb, level design... Demo rozhodně neodhaluje všechno, co mají vývojáři schované v rukávu, ale co předvede, působí velmi solidně. Pohyb je rychlý, příjemný, bez záseků a okamžitě přejde do krve. Od začátku je k dispozici double jump, wall jump i dash. Zdá se, že spíš než nové pohyby si budeme postupem času odemykat schopnosti, které nám otevřou nové cesty. V ukázce se takovou schopností stalo zmražení vody, přičemž následně bylo možné vyskákat po vodopádech.
Každá maska má vlastní vývojový strom, a bude potřeba pečlivě volit, do které skill-pointy investovat.
Podobně fluidně působí i souboj. Klíčovou schopností hrdiny je využití dvojice masek, z nichž každá poskytuje jiné útoky. Maska měsíce nabízí lehké útoky na dálku, smrtící paprsek jako speciální útok a pouze silný útok využijete zblízka. Maska slunce je zato vystavěná na boj nablízko. Mezi maskami lze v boji libovolně přepínat, ale každá má vlastní vývojový strom, a bude zřejmě potřeba pečlivě volit, do které vybojované skill-pointy investovat.
V demu jsem nenarazil na žádné skutečné hádanky, pouze jsem si musel párkrát uvědomit správnou cestu nebo si posunout bednu. Naopak ve speciální výzvě jsem byl nucen opakovat určitou pasáž, abych nakonec správně načasoval všechny skoky a dashe a vysloužil si vytouženou schopnost. Sem tam na mě čekaly i další smrtící pasti.
Celkově se mi líbil i level design, ale mám na mysli spíš konkrétní nápady než mapu, která se hádám pořádně otevře až v plné hře. V demu mě hra vedla poměrně lineárně a na konci mě čekal jeden back tracking. Ovšem nešlo zatím o otevřený nebo polootevřený svět v typickém metroidvania stylu.
Ze začátku Tales of Kenzera: Zau mám velmi dobrý pocit. Líbí se mi námět, zasazení, audiovizuální stránka i hratelnost. Stejně jako u dalších zástupců žánru ale nejvíc záleží, jestli hra dokáže témata, příběh i možnosti pohybu a souboje rozšířit natolik, aby bavily po celou dobu hraní. Nakročeno mají vývojáři na správnou cestu, a když se jí budou držet, mohli bychom se už v dubnu dočkat další parádní plošinovky.