První titul od Milestone, jenž využívá nový engine, by se chtěl od starších dílů MXGP odrazit a konečně přinést lepší zážitek, než tomu bylo doposud.
Recenzovaná verze: PlayStation 4 a PC
Nyní již čtyřdílná motokrosová série MXGP (úvodní titul se ještě jmenuje MUD FIM Motocross World Championship) patří k tomu lepšímu, co nešikovní milánští vývojáři Milestone kdy vytvořili. Nikdy to ale nebyl žádný majstrštyk, ostatně jako snad žádná jejich hra, nicméně kromě prvního MUDu se oba dva díly MXGP dají alespoň celkem v pohodě hrát. Nová trojka slibuje zatím největší změny v sérii, protože je po zastaralém domácím enginu postavena na licencovaném Unreal 4 enginu, který je o světelné roky vyspělejší než jádro, jež Milestone používali doposud.
„Nová trojka slibuje zatím největší změny v sérii."
Konečně je fuč ten otravný spouštěč hry na PC, grafika se už nastavuje přímo ve hře (heuréka!) a multiplayer taktéž opustil totálně zastaralou platformu RakNet, aby se stal integrální součástí samotné hry, takže není nutný separátní online účet. Nakonec tak v Itálii dohnali konkurenci! MXGP3 je jediná hra, která se pyšní oficiální licencí světového šampionátu v motokrosu od mezinárodní motocyklové federace FIM, takže přímo navazuje na minulý díl. Tudíž zobrazuje minulou sezónu 2016 a k ní dvě silnější ze tří kubatur mistrovství světa: MXGP a MXGP2.
Rochnění v bahně
Jakkoli terénní závody motocyklů u nás nejsou moc oblíbené, vězte, že každý rok do hradního městečka Lokte, kde se pravidelně šampionát jezdí, zavítají tisíce lidí. Však i tato trať ve hře nechybí, když celkový počet lokací znamená 18 bahnitých okruhů na 1,5 až 1,9 kilometrů délky. Tratě jsou sice kraťoučké, ale jsou pekelně zauzlované, takže při jízdě dostává páčka pro zatáčení fest zabrat. A když pak na scénu nastoupí celá smečka dvaadvaceti závodníků, kteří se musí poštelovat na úzké cestě plné skokánků, o živelné závody je dokonale postaráno. V motokrosu není nutné drtit rukojeť plynu, co to dá, ale naopak dobře časovat skoky, aby zadní kolo bylo co nejvíce v kontaktu se zemí a důsledně zkracovat zatáčky přes apexy.
„Stále se jedná o spíše arkádové poježdění.″
Pětice obtížnostních stupínků otevírá hru prakticky komukoliv, ovšem po pár zajetých závodech není problémem dojíždět na bedně i na dvě nejvyšší kategorie, protože s lepšími umělými protivníky jsou závody mnohem napínavější. V Milestone ale bohužel obrátili naruby kolizní model, který doposud vždy stranil hráčům. Nyní je to přesně naopak. Už jen drobná kolize mezi motocykly, kdy jste dříve ostatní závodníky pěkně shodili ze sedla, nyní znamená pouze váš pád, přičemž protivníci se na zem prakticky nikdy neodporoučí. Jízdní model a fyzika byly prakticky bez jakýchkoli změn převzaty z minulého ročníku, takže se stále jedná o spíše arkádové poježdění, kdy má motorka např. stejnou hmotnost na obou dvou kolech a prakticky se ani nepočítají odstředivé síly. Na víc již dlouhá léta Milestone prostě nemají.
Zjednodušení na každém kroku
Hra sice nabízí rovnou trojici režimů jízdy, od totální arkády až k simulaci, ale v globálu nejde o nic jiného než o pár korekcí poloměru zatáčení a zvedání předního kola. Opravdová fyzika v této sérii ostatně ani nikdy nebyla. I tak se ale motorky ovládají vcelku pohodlně, pouze mají zbytečně citlivé natáčení řídítek, které ani nejde nastavit. Vůbec po stránce ovládání si tu kromě tlačítek nepřizpůsobíte lautr nic. Tvůrci již druhý díl za sebou proklamují v reálném čase dynamicky počítaný povrch podle průjezdů motorek, nicméně skutečnost je podstatně prozaičtější. Kola ani nedělají brázdy, takže se pouze do bufferu zapíšou geometrické dráhy průjezdu každého stroje, načež v dalším kole engine v těchto místech uměle krapet zvýší valivý odpor, takže stejnou dráhu podruhé projedete pomaleji. Ale jsou to opravdu jen desetinky vteřin, takže tato funkce nemá na jízdu skoro žádný vliv.
„Na testované PS4 je hra vskutku ohyzdná.″
S novým enginem jsem čekal podstatně vylepšenou grafiku, ale je vidět, že Italům nepomůže vůbec nic, protože zvláště na testované PS4 je hra vskutku ohyzdná. Řekl bych, že dokonce hnusnější, než nedávný FlatOut 4 od podobných bastlířů z francouzského Kylotonnu. Nový engine na PC sice konečně otevřel vrátka k vyššímu snímkování při 60 FPS (dříve jen uzamčených 30), ale na konzoli má hra obrovské problémy jet alespoň těch 30 FPS. Když jsem pak vystartoval do deštivého závodu, nestačil jsem se divit, jak může v roce 2017 vypadat dešťová kapka. Svítivě bělozelená čára, padající dolů a za ní někde velmi rozostřený obraz, jenž se cuká jak zaseknutá promítačka.
Obsah nad technikou
Stále tak trvá, že nejhezčím dílem série je první MXGP, oba novější tituly mají bohužel sestupnou tendenci. Na PC navíc hra na některých nVidia kartách padá záhy po startu závodu, a to i po první záplatě, a taktéž nepodporuje celou řádku vyšších rozlišení. Jako u všech posledních titulů z Milána, i zde platí, že po technické stránce je MXGP3 totální propadák, který zachraňuje jen solidní várka obsahu. Kromě dvou šampionátů MXGP/MXGP2 si opět zajezdíte týmový motokros národů MXoN, kde startují tříčlenná družstva z jedenácti zemí (vy + 2 AI jezdci). To je jediný režim, v němž naleznete české závodníky, protože v klasickém mistráku našinci startují jen sporadicky, zpravidla jen na divoké karty, takže ve hře nejsou.
Nemůže chybět ani obligátní časovka, jeden závodní víkend a stará známá kariéra, v níž si vyberete motorku od jednoho ze 7 světových výrobců, navolíte vlastního jezdce a provázíte ho mistrákem slabší třídy za malé týmy až k vrcholu v podobě kubatury MXGP a smlouvy s reálnými top stájemi šampionátu. Závody se mohou jezdit od 3 do 20 kol a kromě vlastního jezdce je k mání 63 skutečných motorkářů obou kubatur, kteří odjeli v rámci sezóny 2016 nejvíce závodů.
Obyčejný jeden podnik je k dispozici i v multiplayeru, přičemž split-screen samozřejmě chybí. Mulťák ale skoro nikdo nejezdí, když je prozatím velký problém vůbec nalézt seanci s plným startovním roštem. Což znamená pouhý tucet hráčů v jedné online jízdě, protože více by hra prostě neutáhla. Jakkoli znovu nechybí volný trénink na uzavřeném polygonu, je velká škoda, že tvůrci vypustili asi nejlepší jízdní režim výzev, tedy různých okamžiků v závodech, které se skutečně v průběhu sezóny staly. Podobně Milestone vyhodili také exhibiční závody, takže v MXGP sérii je nabídka režimů jízdy letos vlastně nejchudší.
Zase čekáme dál. S novým enginem se nezměnilo skoro nic. I nadále Milestone plodí jednu zbastlenou hru za druhou a jasné budgetovky neváhá prodávat za nekřesťanské peníze. Po technické stránce je nová MXGP3 zase velká slabota a vcelku solidní herní náplň je ale kupodivu střídmější než minule. Trojka tak nemá, snad kromě novějších soupisek, žádné výhody oproti starším dílům, navíc stojí zbytečně mnoho. První MXGP za pár stovek udělá stále lepší službu.
MXGP3 koupíte v našich obchodech Xzone.cz a GameExpres.sk.
Verdikt
Znovu ošklivá a technicky zase nezvládnutá závodní hra, po které za chvíli neštěkne ani pes. Je smutné, že je dokonce horší než první díl, byť zdejší bahnité závody rozhodně nejsou nudné.