Strhující příběh několika postav, jejichž osud je dovede k sobě a je jen na hráči, jak to všechno dopadne. Plní jeden z nejočekávanějších a nejdiskutovanějších titulů na PlayStation 3 to, co dříve slíbil?
Abych řekl pravdu, je docela těžké psát recenzi na hru, jež je postavená na příběhu, který se v průběhu děje vyvíjí podle zásahů hráče. Byla by totiž velká škoda vyzrazovat všechny zápletky a obraty, které právě dělají Heavy Rain tak chytlavou a zábavnou hrou. Není to však jen fakt, že scénáristy jsou samotní hráči, ale zajisté i vizualizace a revoluční styl ovládání, díky čemu je titul takřka pro všechny.
Adventura jinak
Heavy Rain rozhodně není jednoduchou slátaninou akce, pomalého postupování přeplácaným herním prostředím a kombinováním všelijakých předmětů. Je přesně tím, co si užije snad každý – obsahuje svěží a originální hratelnost po boku výborně napsaného příběhu spojeného s nádhernou grafikou. To všechno pospolu vytváří jeden z nejlepších herních zážitků tohoto roku a zajisté vůbec celé historie adventur.
Tato vynikající hra obsahuje příběh několika postav, na začátku děje zcela neprovázanými a dá se říct i šťastnými. Jelikož však na místě řádí vrah jménem Origami Killer, jenž zabíjí mladé chlapečky a ukládá je systematicky na vybraná místa. Všechny oběti mají rovněž na hrudi orchidej a v ruce origami figurku. Na místo se dostává agent FBI, který byl poslán vyřešit a zastavit tuto sérii vražd. V cestě mu však stojí tvrdohlavý policista, jenž má v oblibě lehce tvrdší postupy. Jednou z obětí vraha je Shaun Mars, mladší syn dalšího z hlavních hrdinů – Ethana Marse. Ten prodělal trauma při ztrátě svého staršího syna a za vše ho viní vlastní svědomí a manželka, která se s ním rozvádí a soud přiděluje mladšího syna jí. Ethan tedy Shauna vídá opravdu pomálu, zároveň má problémy se svým psychickým stavem a snaží se dostat ze stálých depresí. Do děje se zapojuje také bývalý komisař, který je soukromým očkem najatým k vyšetřování vražd, a pak se začne všechno zamotávat. K příběhu se připojují další hratelné postavy, jejichž role samozřejmě nemůžeme vyzrazovat. Těšit se ale můžete na krásnou reportérku trpící insomnií, s níž dokonce zavítáte i do sprchy.
Rozhodnutí je na vás
Zmiňovaná originální hratelnost je určitě z velké části zapříčiněna inovativním pojetím interakce s ostatními postavami a s herním prostředím. Můžete se totiž bezprostředně podílet na rozhodnutích, která posléze nějakým způsobem ovlivní vývoj děje – nemluvíme tedy o rozhodování mezi pivem nebo džusem u ledničky. Tyto volby budou znamenat v příběhu opravdu hodně, hra vás totiž nikam netlačí. Vše záleží jen a jen na vás, a vy také na konci příběhu zjistíte, zda jste postupovali vážně tak, jak byste chtěli. Nejhezčí věcí na Heavy Rain je nicméně fakt, že tu není žádný „konec hry“. Ať se stane cokoli, hra jede dál až do konce příběhu, nehledě na to, že hráč nenásleduje každý pokyn.
Příkladem těchto mechanismů může být například scéna v obchodě na samotném začátku příběhu: Hrajete za zmíněného bývalého komisaře Shelbyho, jenž si přišel promluvit s otcem jedné z obětí. Ten mu však nechce nic říct, tak se Shelby alespoň zeptá, zda prodávají inhalátor. Prodavač odpovídá, že je na druhé straně obchodu. Zatímco tedy následujete daný směr, vchází do obchodu zloděj s pistolí v ruce a požaduje po nebohém prodavači obsah pokladny – neví však, že jste v obchodu vy. Můžete se tedy krčit v rohu obchodu, ale také se odhodlat a připlížit se až k regálu s alkoholem, chopit se whiskey a polechtat sklem lupiče na hlavě. Také se můžete ukázat a pokusit se s lupičem domluvit pomocí psychologických řečí: vše záleží jen na vás. Vy budete čelit následkům a vyústěním vašich rozhodnutí.
Kromě originálního pojetí hratelnosti jsou zde k mání základní adventurní systémy a věci, které jednoduše od titulu jako tento čekáte. Interakce s prostředím je, jak už jsme zmínili, na vysoké úrovni, není tedy problém jít rozsvítit v obýváku nebo si třeba číst noviny. Všechna kontrola nad pohybem postavy se provádí pomocí R2 a analogovými páčkami, přičemž jedna slouží k ovládání směru a druhá k příkazům (například otáčení klíčkem v zapalování auta). Skvěle je rovněž využitý pohybový senzor, jenž je v drtivé většině případů používán v různých bitkách a přetahováních, ale i při otvírání ledničky či sušení vlasů ručníkem.
Triptocaine
Další důležitou stránkou hratelnosti je interface ARI, který využívá agent FBI Norman Jayden. Když je totiž na místě, kde vrah zanechal mrtvolu chlapce, sbírá si důkazy pomocí speciální rukavičky a brýlí. Důkazy si posléze ukládá a v kanceláři si v klidu nasadí brýle, které změní celé okolí v prostředí, jaké si vyberete (les na podzim, poušť atd.) a pohyby rukou si vytahuje záložky s informacemi a probírá se tak všemi dostupnými prostředky k identifikaci a usvědčení vraha. Tento systém a celá jeho práce Normana vyčerpává natolik, že musí užívat návykový lék Triptocaine, aby se dostal z jeho nepoužitelných stavů a lehce ho probral. Ve hře samozřejmě můžete rozhodnout, zda si drogu dáte nebo ne, má však několik vedlejších účinků, pokud to přeženete.
Slzy v očích
O vizuální stránce hry jste toho určitě rovněž slyšeli hodně, protože prvotní verze grafiky byla prezentována již na představeních opravdové fáze next-gen. Možná si vzpomenete na obrázky krásné Lauren, se slzami proudícími po jejím obličeji – tyto známé screenshoty prezentují největší přednost vizualizace, tedy zaměření na výrazy a vyobrazení emocí na obličeji. S jistotou se dá říct, že v tomto ohledu je Heavy Rain opravdu hodně daleko. Snad je to proto, že tvůrci použili nejmodernější technologie ke snímání tváří opravdových herců (např. agent Jayden) a stejně tak i namluvení je naprosto bezchybné a každý dialog je čistě a svěže podaný. Hudba je také skvěle vybraná a výborně podkresluje jakoukoliv situaci v ději.
Co se trvanlivosti hry týče, pro skalní hráče jakéhokoli druhu adventur jistě není problém projít si příběhovou linku třeba desetkrát a zjišťovat, „co by se stalo, kdyby…“. Tento průzkum je také možností získání mnohých trofejí, jelikož hra sleduje, jak se chováte a tím vás také hodnotí (nesoudí, hodnotí). Pokud tedy v jedné ze scén při rozhovoru s psychologem budete postupovat podle zákona, dostanete ocenění „Dobrý polda“, pokud se však uchýlíte k násilí a budete na doktora tlačit, získáte trofej „Zlý polda“. To je příklad jedné z těch jednodušších situací, každopádně se ale setkáte s mnoha závažnějšími volbami.
Hra roku?
Heavy Rain je zkrátka něčím jako román, v dnešní době spíš film, s hlubokou myšlenkou. Někdo může být líný hledat v něm něco skrytého, někdo však vidí hloubku a dokáže ji ocenit. Ten stejný případ je i tento titul, jelikož není rozhodně žádnou bezmyšlenkovitou střílečkou bez nápadu. Jde o propracovanou hru plnou inovativních nápadů a originálních využití prostředků konzole PlayStation 3. Dá se o ní mluvit jako o hře roku, ba i o jedné z nejlepších her v historii, jen to ovšem neocení většina – stále převládá konzumní společnost plná hráčů dychtících po titulech, které evolucí jejich jádra neprošly takřka vůbec. Je to dobře, nebo špatně? Rozhodnutí je na vás…
Verdikt
Neopakovatelný zážitek, který udělal díru do herního světa a poslal adventury zbrusu novým směrem. Za úžasné nápady a výborné zpracování, které může závidět i kdejaký film, si hra zajisté zaslouží šanci.